EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Sig ikke, at du stadig snakker med landmanden.
Lurer du på mine samtaler?
Din pige vinkede lige til mig.
-Hej. -Hej.
For en gangs skyld er det ingen trussel, gifte mand.
Okay.
Pat, let din sløve røv, for nu sker det.
Hør.
Mærker du en temperatursvingning derude?
Ja, din pige bliver kold, fordi du gemmer dig i en varm jurt.
Nej, Mark. Der er noget...
Mark?
Du milde.
-Mark? -Pat, kan du se...
Strålingen er uden for skalaen. Er du okay?
-Pat? -Mark.
Okay.
Mark?
Hvad fanden?
Mark, kan du høre mig?
Er du midt i det?
Mark!
PROBLEM NR. 109: STORMDRÆBER
Okay, lad os se.
Det her er valgene.
Det er en X-Men-film,
en genindspilning af Godzilla og en fortsættelse af Abernes planet.
Jeg kan ikke gå i biffen.
Vi kan gøre noget andet. Vi kunne tage på vandretur.
Der er en musikfestival i Piedmont Park.
Jeg er ligeglad. Jeg så glad for, at du endelig er her.
-Pat, vi må tale sammen. -Om hvad?
Det fungerer ikke.
Jeg er enig.
Derfor synes jeg, du skulle flytte ind.
Nej, jeg...
Jeg har nogle personlige problemer. Jeg har haft problemer siden Island.
Det er bare afstanden imellem os.
Du vil få det anderledes, når du bor her.
Jeg ved, hvordan jeg har det.
Jo, men jeg siger, at det vil ændre sig.
-Du hører ikke efter. -Det giver jo ingen mening.
-Jeg siger det meget tydeligt. -Du er ikke rimelig.
Jeg gør alt for os.
Jeg rejser hele tiden for at se dig.
Jeg planlægger vores tid sammen, jeg betaler for alt...
Det er det, der er problemet. Du er så påtrængende.
Blomster og rejser, og du husker min mors fødselsdag, for Guds skyld.
Men når det ikke går, præcis som du vil, går du amok.
-Du prøver at slå op. -Jeg prøver ikke.
Jeg gør det.
-Hvor skal du hen? -Jeg skal sove hos Jill, i hendes hytte.
Havde du planlagt det?
-Vi er nødt til at snakke om... -Slip mig nu.
-Nej, det er ikke bare din beslutning. -Slip mig!
Hvad fanden?
Hvorfor gjorde du det?
Jeg sagde, jeg havde problemer.
-Det har jeg også. -Pat?
Hvad sker der?
Jeg kan ikke standse det.
Du milde, Pat.
Pat... Hvad sker der, Pat?
Pat!
Pat, stop!
Nej.
Lad være, Pat.
Hej, Esperanza. Det er mig, Dion.
Det ved du jo, for du ser på mig, så det må jeg hellere klippe fra.
Dion!
-Er du okay? -Du er hjemme.
Vi må væk. Vi må væk med det samme.
-Hvorfor? Hvorfor er der så mørkt? -Nej.
Vi skal i bilen og væk herfra lige nu.
-Men... -Ingen men.
Ikke nu. Af sted.
-Kan vi...? -Dion.
Det er den skæve mand. Okay?
Kom så. Tag dine ting.
-Vi skal gå, Pinchy. -Fart på, okay?
Fart på.
Dion?
Nicole?
Hvem er det?
Det er lige meget. Jeg ringer til ham senere.
Må jeg låne din telefon? Jeg skal ringe til Esperanza.
-Ikke nu. -Jeg skal. Hun er sur på mig.
Vi kan snakke om det, når vi når frem.
Når frem? Hvor skal vi hen?
I sikkerhed.
-Hvad er... -Hov.
Hvad laver du her?
Jeg ringede til sygehuset. De sagde, du ikke var der.
-De vidste ikke, hvor du var, så... -Jeg er på orlov på ubestemt tid.
Uofficielt fyret indtil den officielle fyring.
Nå. Hvor er Nicole?
-Hvad er der med dig? -Jeg...
Jeg er bekymret for din søster. Hun svarer ikke på mine sms'er og...
Jeg er bange for, at hun vil gøre Dion fortræd.
Gøre Dion fortræd? Er du tosset?
Hun er ikke rask, Kat.
Jeg ved ikke, om hun får et sammenbrud eller hvad,
men hun er kørt af sporet, og jeg må finde hende.
-Hun havde det fint, sidst vi talte. -Hvornår var det? For...
Hvem er det? Er det Nicole?
-Bland dig udenom. -Var det Nicole?
-Du skal gå. -Nå...
Jeg har en dårlig dag og gider ikke det her, Pat.
Tal med mig et øjeblik.
-Nej, jeg vil sove igen. -Kat, må jeg lige...
Jeg vil ikke skræmme dig, men jeg...
Jeg er dybt bekymret.
Jeg skal vide, om Dion har det godt.
Så hvis du kan berolige mig og få hende i telefonen,
eller sige, hvor hun tog ham hen...
Ellers må jeg ringe til politiet.
Hun tog ham hjem til vores forældre.
-I St. Louis? -Ja, bare et par dage.
Hun sagde, hun trængte til et hvil. Men du behøver ikke bekymre dig.
Nicole ville aldrig lade noget overgå Dion.
Hun vil beskytte ham til døden.
-Kat. -Hvor er du?
Jeg var på vej til dig, men du tog ikke telefonen.
Pat opførte sig sindssygt og ledte efter dig.
-Er du okay? -Nej.
Stormen, som dræbte Mark, er ikke bare en storm.
Dion kalder det den skæve mand.
-Den kom til os igen i dag. -Igen? Hvad siger du?
-Hvorfor ringede du ikke til nogen? -Det er en overnaturlig storm.
Men vi må kunne gøre noget.
Kom, så finder vi ud af det.
Nej, vi må væk. Vi må gå i skjul.
Nic, hvad snakker du om? I skjul hvor?
Det er bedst ikke at sige det.
Den skal ikke komme efter dig.
-Niki. -Jeg må løbe.
-Vent, Niki. -Jeg elsker dig.
NICOLE HVOR ER DU?
Du ved, hvad du skal gøre.
Hej, Nicole. Det er mig.
Jeg ved, jeg begik en fejl. Jeg gik lidt for vidt.
Det må du virkelig undskylde.
Men du kan ikke bare...
ødelægge, hvad vi havde, på grund af ét dumt fejltrin.
Det er uretfærdigt over for mig og Dion og...
HEJ, HVOR ER DU?
Mand. Brædder for vinduet. Det er som et fængsel.
HEJ, ESPERANZA. ER DU DER?
1 NY BESKED
HEJ, HVOR ER I? JEG SAVNER JER!
I HYTTEN. HVOR ER DU?
Vi skal hjem.
Desværre, skat. Det kan du ikke.
Esperanza svarer ikke på mine beskeder. Hun er der.
-Jeg kan undskylde personligt. -Nej, skat.
Og jeg vil snakke med Pat.
-Pat og jeg skændtes. -Om hvad?
Ved du, hvad grænser er?
-Som i høvdingebold? -Ja, lidt.
Folk har forskellige grænser,
og når nogen ikke vil noget, skal man høre efter.
Okay? Det er respekt for andres grænser.
Hvad gjorde Pat forkert?
Han ville have et andet forhold, end hvad jeg ville.
Som et kysse-forhold?
Sagen er, at jeg sagde nej.
Og han lyttede ikke.
Han troede, han vidste bedre, hvad der var godt for mig, end jeg gjorde.
Hvad er der galt?
Jeg tror, at jeg ikke respekterede Esperanzas grænser.
Hvad er der sket?
Jeg løftede hende ud af stolen med magi.
Hvorfor?
Jeg troede, hun ville blive glad, men hun blev meget sur.
Har hun nogensinde talt om at ville ud af sin kørestol?
Nej, men Jonathan er god til at tegne, ligesom hun er,
og de spiller Zelda, men hun var min ven først.
Skat.
-Jeg tager hjem. -Det kan vi ikke.
Jeg tager hjem.
Dion! Jeg vidste ikke, du stadig kunne det.
Det gjorde jeg heller ikke.
Stop.
Jeg vil ikke skuffe mine venner eller Jonathan.
Abracadabra!
Teleportér ikke.
Ikke mit værelse.
Di...
Skat, det er den forkerte vej.
Jeg tror, Pinchy er bekymret for dig.
Charlotte løj.
Om hvad?
Hun sagde, jeg kunne teleportere, hvis jeg virkelig skulle.
Du gjorde det lige nu.
Ikke til, hvor jeg ville hen.
Du ordner det med Esperanza, så snart du kommer hjem.
Det lover jeg.
Jeg kommer straks.
SKRIV TILBAGE. HALLO
TAL TIL MIG!
JEG ER OPTAGET.
MCKOY PARK MEDBORGERHUS VELKOMMEN FYSIK-STJERNER
Hej.
Har I det godt?
-Hvad laver du her? -Dion bad mig komme. Se.
Men stormen. Har du...
Du er ikke kørt i bil. Hvordan er du kommet?
Har du selv sømmet vinduerne til? Det er flot arbejde.
-Det må have taget hele natten. Dion! -Bliv der.
Det er, hvad der var på ræven.
-Er du syg? Er det derfor, du kom? -Nej.
Jeg kom, fordi du ikke tog telefonen. eller svarede på mine sms'er.
Du... Du afskar mig.
-Ud af mit hus. -Nej, jeg må tale med Dion.
-Dion! -Jeg sagde nej.
Dion!
Nej. Dion.
Ja!
Min ven!
Du må være træt.
MCKOY PARK MEDBORGERHUS
Dion, hvor er du?
Dion!
Han gjorde det.
Det er fantastisk.
Tror du, Dion kan helbrede dig, som han gjorde med ræven?
Det var derfor, han kom på sygehuset. Du fik ham til at helbrede dig.
Hov! Jeg har ikke gjort noget.
Han ville hjælpe mig, fordi han elsker mig.
Og jeg elsker ham.
Og jeg elsker dig.
Men du ødelagde det for os alle.
-Men vil du gøre ham fortræd? -Nicole.
Forstår du overhovedet, hvor meget jeg lider?
Hvor tæt på døden jeg har været?
Det, som gav andre kræfter, æder mig op i live.
-Så kom Dion, og han kan ordne det hele. -Men det vil slå ham ihjel.
Derfor... har jeg aldrig bedt ham om at helbrede mig.
Okay? Vi skulle være en familie.
Jeg ville have opsuget andre med kræfter.
-Gud. -Til jeg løb tør for dem.
Du... slog Mark ihjel.
Åh, gud.
Han skulle have sagt, at han tog til New Orleans!
Pludselig var han der, og jeg kunne ikke holde op.
-Så så. -Jeg kunne ikke standse.
Hvad vil du? Hvordan ordner vi det her?
Nej.
-Der er en måde. -Nej.
-Der... -Nej. Du traf dit valg.
Nu må jeg gøre, hvad jeg skal, for at overleve.
Du må ikke få ham!
Du fatter det virkelig ikke, vel?
STILLE RUM
ATLANTA UNIVERSITET ROBERT W. WOODRUF-BIBLIOTEKET
Jeg melder dig.
-Gør, hvad du skal. -Jeg har timer tidligt.
Så må du komme i seng.
Har du drukket? Har du været til fest?
Skrid, Brett.
Det rager ikke dig, hvad jeg gjorde, før jeg kom på arbejde,
eller hvad jeg gør efter arbejde...
Du har lånt for mange bøger.
-Hvabehar? -Højst fire.
Og du har...
-Seks. -Seks.
-Ja, men her er ingen. -Regler er regler, og jeg håndhæver dem.
Hvordan var festen?
-Er det derfor, du kom for sent? -Hvordan ved du, om jeg kom for sent?
Fordi din vagt starter klokken et, og den er lidt over tre.
Jeg kommer her meget. Du kommer tit sent.
-Forfølger du mig eller... -Nej.
Jeg forfølger uddannelse og viden.
-Jeg trænger til kaffe. -To sukkerknald i min, tak.
Jeg er ikke en servitrice.
Bortset fra på mit andet job, hvor jeg er servitrice.
Hvorfor så mange jobs?
Måske fordi min far ikke ville betale for hovedfag i dans.
Jaså.
Vi kan ringe til ham. Jeg kan snakke med ham.
Hvad vil du sige til ham?
-Tys ikke på mig. -Okay, kom her.
Kom så.
Okay, karl smart. Hvad ville du sige til ham?
At uddannelse inden for kunst
er lige så vigtig som matematik og videnskab.
Nå?
Ja.
-Hvad hedder du? -Mark.
Det udvikler kritisk tænkning, fremmer nyskabelse
og styrker fællesskabsfølelsen.
Jeg hedder Nicole.
Det ved jeg.
Lad os ringe til din far. Det bliver sjovt.
Det bliver sjovt...
Dion!
Jonathan, du skal fremlægge om et par minutter.
-Du sagde, jeg ikke skulle tale. -Det var, før Dion sprang fra.
Hvorfor er kvælstoftanken så lille?
Det er en største, jeg kunne få på nettet uden et kørekort.
-Jeg er her. -Skal jeg ikke tale?
Undskyld, at jeg sprang fra og var jaloux på dig og Jonathan.
Vent. Hvad?
Og for at ville ordne dig, når du ingenting fejler.
Du er den bedste ven, man kan få.
Luk mig ind i gruppen igen, så vil jeg ikke skuffe jer igen.
-Du gør det underligt. -Det ved jeg.
-Kan du huske din tale? -Kan du huske din?
-Skål. -Skål.
Okay, lad os gå ud og gøre det godt.
Kom så, stormdræber!
-BIONA, hvad kan jeg hjælpe med? -Jeg vil tale med Suzanne Wu.
Et øjeblik.
-Hallo. -Det er om Pat Rollins.
-Nicole, er det dig? -Pat er stormen.
-Vent. Hvad? Hvad siger du? -Pat Rollins.
Han blev til en cyklon for øjnene af mig, og han prøver at dræbe Dion.
Hvis han ville dræbe, havde han allerede gjort det.
Hør efter. Han behøver Dion til at helbrede sig, som med ræven.
Og det opnår han ikke ved at dræbe ham.
Han skal få Dion til at ville helbrede.
Og du skal tage til Dions skole og forhindre, at Pat får fat i ham.
Okay, men hvordan...
Alt det, I laver hos BIONA...
smid det efter ham og red min søn. Hører du?
Ja, det skal jeg nok.
Det skal jeg.
MCKOY PARK MEDBORGERHUS
VELKOMMEN FYSIK-STJERNER SPONSORERET AF BIONA
Er fysikkonkurrencen den vej? Tak.
Hej.
Team Vejrkontrol fra mr. Frys klasse, kom op på scenen.
-Hej. -Pat!
Hej, kammerat.
Må jeg låne din telefon. Jeg kom op at skændes med min mor.
Ja, hun fortalte mig det.
Er hun sur?
Nej, hun vil bare høre, om du har det godt.
Hun sagde, jeg skulle tage dig hjem, så vi kan mødes der.
Jeg skal lave mit projekt først.
Hun var ret bekymret, så jeg synes... Jeg synes, vi skal gå nu.
Det her får os i programmet for begavede.
Selv Jonathan. Jeg må ikke svigte ham.
Men din mor var ret...
Nej! Jeg lovede det. Jeg går ikke.
Okay.
Men...
Jeg skal tale med dig om noget meget vigtigt.
Kan du bare... komme med mig et øjeblik?
Du kommer snart tilbage.
Okay. Jeg kommer igen om lidt.
Så.
Vent, vent.
Okay, hør her.
Du skal gøre noget for mig.
-Okay. -Okay.
Du skal helbrede mig, som du gjorde med ræven.
Men gør det mig ikke syg?
Det... Det kunne ske, men...
Men vi kan jo gøre dig rask igen, ikke?
Er det dit hoved igen eller...?
Sagen er, at jeg er sygere, end jeg fortalte dig.
Jeg...
-Jeg er døende. -Nej!
Dion, du kan redde mig.
Vil du gøre det for mig? Jeg beder dig.
Må jeg spørge min mor?
Nej, hun...
Hun er her ikke, og jeg har kun kort tid, så du skal gøre det nu.
Du er en superhelt, ikke?
Superhelte redder folk.
Nu kan du være en rigtig superhelt.
Dion, du er mit eneste håb.
Dion?
Hej, Esperanza. Ved du, hvor Dion er?
Han gik derhen med sin mentor.
Åh, gud.
Vi må derned.
-Kom så. -Okay.
-Dion! Stop! -Jeg hjælper Pat.
Nej. Nej, stop.
-Bliv ved, Dion. -Han var ved at dø.
-Nej, han dræber dig. -Han er min ven.
Han er den skæve mand.
Han dræbte din far. Han har lige prøvet at dræbe mig.
Du er bare sur, fordi han ville kysse dig.
Nej.
Det er dig og mig.
Dig og mig. Stol på mig.
Nej!
-Dion, løb! -Dion, gør det færdigt.
Hvad laver du? Slip hende!
Helbred mig, ellers gør jeg din mor fortræd.
Dion, løb!
Helbred mig, eller jeg slår hende ihjel.
-Dion! Gør det nu. -Nej!
Han er syg, mor. Jeg kan hjælpe ham.
Stop! Hvis jeg helbreder ham, bliver han ikke ond igen.
-Sådan, min ven. -Dion, lad være!
Stop!
Løb!
Af sted!
-Hvor er døren? -Den er lige dernede.
-Der er de. -Esperanza!
Løb!
-Løb! Kom så! -Løb!
Løb!
Den kommer.
-Hurtigt! -Den er virkelig.
Kom, Dion. Kom, Esperanza.
-Prøv den anden. -Ind med dig.
Stormen!
Tag den, storm.
Det virkede. Den er væk.
-Af sted! -Kom så.
Herind!
-Bliv herinde. -Nej, kom med os.
Det var vildt.
Ja, næste gang skal han tage en stormflod med.
-Hvad laver du? -En rustning.
Hvorfor? Vi er i sikkerhed her.
-Han vil have mig. -Hvorfor?
Jeg går ud, fordi han skader min mor.
-Dion, er du tosset? -Nej, Dion!
-Bliv her, til det forsvinder. -Det forsvinder ikke.
-Jeg må gå imod det. -Men...
Esperanza, han dræbte min far.
Hvad sker der?
Kom. Af sted.
-Tag kompressoren. -Hej!
Hvad er planen?
Vi sprøjter kvælstof op over stormens midte og afkøler det for at svække den.
-Det er Dions projekt. -Vi fandt på det først.
-Jeg kommer igen. Pas på jer selv. -Nej, vent.
Nej!
Dion, vent!
Nej!
Er du uskadt?
-Kom så. -Jeg må hjælpe Dion.
-Hvad behøver du? -Metal, som kan blive en lynafleder.
Jeg skal så tæt på som muligt.
Han kan ikke se dig. Han har aldrig reageret på dig.
-Han slog mig ud. -Ved et uheld.
Jeg ved, hvordan det er, når folk ikke ser en.
Han ser Dion, men du er usynlig for ham.
Det er, fordi jeg ikke har kræfter. Han kan kun se dem med kræfter.
Vil det virke?
Far?
Nej!
Sigt her.
Ned!
Far?
Far!
-Så du, hvad jeg gjorde? -Ja, skat.
Jeg var helt... Og han var helt...
Jeg så det hele. Du var god.
Du var alle tiders.
Du, far.
Jeg har en krebs, som hedder Pinchy, og en ven, som hedder Esperanza.
Esperanza? Det er godt, at du har venner.
Hør her, skat.
Du skal huske noget for mig, og glem det ikke, for det er meget vigtigt.
Energi dør aldrig.
Okay? Det tager bare en anden form.
Hvad det end var, så er det der stadig.
Så vær forsigtig og stærk.
Verden får brug for dig en dag.
Men hvis ondskaben ikke er væk, er godheden heller ikke, vel?
Og du er der stadig.
Du er sådan en klog dreng.
Jeg finder ud af at få dig tilbage.
Okay.
Undskyld, at jeg ikke fortalte dig alt.
Det er i orden.
Nej, det er ej.
Det er slet ikke i orden.
Jeg elsker dig.
Mand, hvor var det fedt. Er du okay?
Hej, Dion.
-Kom herover, Dion. -Esperanza!
Jeg har altid vidst, du var noget særligt.
Men vi er hinsides det særlige nu.
Gid, jeg kunne holde dig i sikkerhed for evigt.
Men...
sådan fungerer det her ikke.
Jeg ved ikke, hvad der kommer.
Men jeg kan love dig én ting.
Hvad det end er...
skal det forbi mig først.
Tekster af: Kenn Nakata Steffensen